www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Detta har hänt...
Dr Wilkes har designat
ett förvaringsrum för att stabilisera sig,
men han behöver lite antimateria.
Jag tänker hämta den från Whitney Frost.
Det är rätt uppenbart varför du är här.
Du behöver min hjälp.
Det sitter en sändare på halsbandet.
Du ska ta ett blodprov från miss Frost.
Herregud. Hur gick det?
Tack för att ni kommit till det här mötet.
Det här är min fru.
Cal, vad står på?
Snälla, Whitney.
Jag litade på dig.
- Violet slog upp förlovningen. - Va?
Peggy, hon gjorde det för att hon tror att jag är kär i dig.
Miss Underwood.
Dottie Underwood har rymt.
Så länge hon är på fri fot
är otaliga liv i fara.
Innan jag börjar
vill jag tacka mina fantastiska fans
och mina kära vänner här på studion
för deras trofasta stöd i denna svåra stund.
Det betyder mer än ni kan ana.
Vid midnatt igår
försvann min käre make, Calvin Chadwick,
tillsammans med flera kollegor,
till sjöss
när deras båt sjönk utanför Catalina Island.
Hon är en begåvad skådespelerska.
Jag skulle spotta om det gick.
- Hon dödade honom. - Och halva Rådet.
Och ingen ifrågasätter hennes historia.
Men en sak vet jag.
Den här tragedin kommer inte att krossa mig.
Jag kommer ta mig igenom det här och bli starkare än någonsin.
Det lovar jag.
Tack.
Tack, allihop.
- Miss Frost. - Miss Frost, några frågor.
Något hände på insamlingsmiddagen.
Chadwick måste ha vänt sig mot henne.
Tror du att hon dödade Dottie Underwood med?
Dottie är en överlevare.
Jag tror inte på några rykten om hennes död
förrän jag sett hennes lik.
Jag kanske inte tror på det då heller.
Om Whitney verkligen är ett geni
vet hon att Dottie är värd mer levande än död.
Vi måste hitta henne, Daniel.
Är det så viktigt för dig?
Det var jag som släppte ut henne.
Whitney kommer försöka använda henne emot oss.
Mr Jarvis försöker laga transpondern
till Dotties halsband. Jag ser hur det går.
Håll mig uppdaterad.
Och sen borde vi nog
prata.
- Instämmer. - Om saker.
- Ja. - Toppen.
- Bra. - Ja.
Så romantiskt.
Vår första dejt.
Var inte rädd.
Jag hoppades att vi kunde undvika tråkigheter idag.
Vad du än har i den där lådan
kommer det bara tråka ut mig.
Vi får väl se.
Ilse Koch.
Häxan av Buchenwald.
Din mamma?
Nej.
Frun till en befälhavare i ett koncentrationsläger.
Hon gillade att döda fångar
och skära ut deras tatueringar som souvenirer.
Charmerande.
Jag förhörde henne efter att hon tillfångatagits.
På mindre än 24 timmar
berättade hon allt jag ville veta.
Och det här verktyget var mycket effektivt.
Jag har dragit ut mina egna tänder,
mina naglar,
mitt hår.
Jag har bränt min hud med en blåslampa.
Jag är ingen nazistsköka.
Du slösar bort min tid.
Vad är Peggy Carter ute efter?
Kolla bara på dig.
Du låtsas vara tuff,
men du är vettskrämd.
Rädd för det där söta blonda monstret som håller i tyglarna?
Sanningsserum?
Du måste skoja.
Som bröstmjölk.
Försiktigt.
Så där?
Ja.
Bra.
Nu då?
Sätt i sladdarna.
Och håll tummarna för att vi inte slår ut hela Los Angeles kraftnät.
Sen kan vi testa.
Dr Wilkes?
Dr Wilkes, försvinn inte.
Det händer allt oftare.
Jag vet.
Är ni klara?
Nästan.
Vi börjar få ont om tid.
Hur mår du?
Ska jag svara ärligt?
Nej, egentligen inte.
Jag mår toppen.
Jag tror
att jag lyckats.
Ja.
Transpondern är lagad.
Titta.
Dina dolda talanger upphör aldrig att förvåna, mr Jarvis.
När man umgåtts i flera år med Howard Stark
får man lära sig en del om ellära.
Tur att du inte fick lära dig om gonorré.
Ger den utslag?
Ingen signal från miss Underwoods halsband.
Det kan ha deaktiverats eller förstörts.
Eller så är hon utom räckhåll.
Vi kanske kan öka signalräckvidden.
Kan du ta oss till en högre altitud?
Jag tror att mr Stark har ett luftskepp i poolhuset.
Varför?
Hon är en rysk spion, en mördare.
Varför rädda någon som skulle döda dig om hon kunde?
Jag vet att Dottie är hemsk,
men hon agerade på mina order.
Så du är ute efter att rädda dig själv.
Jag är ansvarig för Dottie.
Jag kan inte lämna henne eller någon annan i klorna på Whitney Frost.
Överge henne inte.
Halsbandets stoppknapp är kopplad till en annan krets.
Aktivera den och gör dig av med henne.
Jason, jag förstår att det är mycket...
Du förstår ingenting.
Det handlar inte om min död.
Jag går något mycket värre till mötes.
Jag är ledsen.
Jag kan inte tänka klart.
Förlåt.
Ana, dags att fortsätta jobba.
Kom igen, ställ en till fråga.
Jag är på vippen att börja tala.
Du är precis så formidabel som det sägs, miss Underwood.
Så rar du är.
Men inte så smart som du tror.
Dr Fennhoff.
Du är visst irriterad på honom.
Ja.
Jag läste allt om den där skandalen.
Lurad att hjälpa en galen gammal ryss
med hans hämndplaner mot Howard Stark.
Väldigt pinsamt för Leviathan.
Och Stalin
är ingen överseende typ.
Det vet du ingenting om.
Jag vet att Ryssland struntar i dig.
En tjej utan land,
en mördare utan mål.
Jag kan nog hitta ett mål.
Helt ensam i världen.
Och vet du vad det värsta är?
Du tror att Peggy Carter är din vän.
Hon, som skulle vilja få dig hängd om det gick.
Patetiskt.
Jag tycker nästan synd om dig.
Du behöver komma.
Jag är upptagen.
Ska jag säga det till henne?
Miss Frost, hon var precis på väg att börja prata.
Det tvivlar jag på, Vernon.
Hur som helst har jag ett annat uppdrag åt dig.
Dags för lite grappa.
Inte?
Okej då. Mer över till mig.
Jag förstår inte vad mr Manfredi fyller för funktion.
Joseph är säkerhetsansvarig
för det nya Rådet.
Mina män är bättre på sånt.
Jag litar på honom.
Och hans män lyder faktiskt hans order.
Det är sant.
Koncentrera dig på att hitta uranstavarna
som Peggy Carter stal från mig.
Det behövs inte.
Isodyne kan tillverka nya.
- Det kan ta lite tid... - Nej!
Jag behöver stavarna som användes i originaltestet.
Förstått?
Det här är högsta prioritet, Vernon.
Gör vad som än krävs.
Du är lika vacker som alltid, min kära.
Och vad gör vi med Dottie Underwood?
Jag pratar med henne.
Det känns som att det här kräver lite kvinnlig list.
Jag är inte i filmbranschen
men jag tror att du behöver mer smink för att dölja det där.
Jag har lagt det där på hyllan.
Det har berövat mig alldeles för mycket.
Min barndom, min oskuldsfullhet.
Du vet hur det är.
Det syns på din blick.
Ja.
Vi är så lika.
Jag ska berätta en hemlighet.
Efter att bara ha pratat med dig en liten stund
känns det som att vi sitter i samma båt.
Vi sitter inte i samma båt.
Inte ens i samma hav.
Vilket utsökt halsband.
Jag inaktiverade sändaren när du kom.
Så tro inte att Peggy Carter ska komma och rädda dig.
Nu när vi vet var vi har varandra,
vad är Peggy Carter ute efter?
Dig.
Nej, snälla.
Hon bad mig ta ett blodprov från dig.
En liten mängd av vad som än finns inuti dig.
Gjorde du det?
Smart tjej.
Vad ska hon med det till?
Till hennes nya pojkvän.
Han är vetenskapsman.
Det är omöjligt. Wilkes är död.
Han är ett spöke.
Saker och ting går rätt genom honom.
Molekylär transparens.
Fascinerande.
Grattis, miss Underwood.
Jag har fortfarande nytta av dig.
Är du redo?
Nej.
Utmärkt.
Det fungerade.
Det fungerade!
Underbart!
Grattis, doktorn.
Förlåt.
Jag har väntat länge på det där.
Det är...
Det är okej.
Vet du vad?
Vad?
Jag är vrålhungrig.
Så klart. Du har inte ätit på flera dagar.
Jag ska laga en ordentlig måltid åt dig.
En riktig ungersk festmåltid.
Jag har aldrig ätit ungersk mat innan. Är det gott?
Jag kommer säkert gilla det.
Den har tagit emot en signal.
Vi har hittat Dottie.
Hon är i Santa Clarita Valley, nära en stad som heter Newhall.
Intressant.
Och maskinen dr Wilkes byggt fungerar.
Han har en kropp igen.
Skönt att höra.
Hur snabbt kan du ta dig hit?
Mamma, jag skulle gärna hälsa på,
men jag är lite upptagen just nu.
Vernon Masters är där.
Ja, mamma.
Jag får tillräckligt med sömn.
Hur kan jag hjälpa dig?
Nej, allt är toppen.
Vi hörs snart.
Hejdå.
Jag ber om ursäkt.
Du vet hur mammor kan vara.
Var glad att hon fortfarande lever.
Hur trivs du på din nya tjänst, chef Sousa?
Får du alla resurser och allt stöd du behöver?
Absolut.
Säker på det?
För jag har fått motsatt intryck.
Vad menar du?
Det har skett en stöld under din ledning.
Och jag snackar inte om kontorsmateriel.
Det handlar om instabilt radioaktivt material.
Uran har stulits från Roxxon.
Du måste hitta det.
Tyvärr är Daniel upptagen med Vernon Masters.
Han kommer inte att komma.
Är du färdig?
Miss Carter, tycker du inte att
den här plötsliga och oförklarliga signalen
verkar lite suspekt?
Det är inte oförklarligt, mr Jarvis.
Vi går rätt in i en fälla.
Tänker du baka kakor på vägen?
Nej, men den här kan klara skivan åt oss.
Bra. Jag gillar skivor.
Låt mig presentera
jitterbuggen.
En icke-dödlig apparat
med en tryckvågsradie på 170 grader.
Lyckades Howard inte täcka de resterande 190 graderna?
När vi går in i den här fällan
kommer vi kanske att vara i numerärt underläge.
Det tror jag vi kan räkna med.
Om eller när det händer
får du ställa dig bakom mig, så här.
Sen knappar jag in koden
och...
...sen kommer våra angripare falla som furor.
Älskling.
- Får jag komma med ett förslag? - Självklart.
En mörk jacka passar bättre på ett hemligt uppdrag.
Det har du rätt i.
Tack.
Är allt som det ska?
Ja. Så klart.
Du är orolig.
Jag lovar att miss Carter kan hantera
vad som än väntar oss.
Jag oroar mig inte för henne.
- Om du vill att jag stannar... - Nej.
Hon behöver dig.
Och jag märker hur mycket du behöver det här.
Så jag låter dig åka ut på äventyr, mr Jarvis,
men du måste tillåta att jag vrider mina händer då och då.
Jag lovar att inget kommer att hända mig när jag är med miss Carter.
Lova inget du inte kan hålla.
Redo, mr Jarvis?
Ja, det är han.
Dags att ta reda på vad miss Frost planerat för oss.
Få se om jag fattat rätt.
Menar du att Roxxon vetat om inbrottet i två dygn?
Och så kontaktar de oss nu? Vi har inga spår.
Jag håller med. De som gjorde det här är smarta,
men jag tror att du är ännu smartare.
Tack.
Men jag kan ändå inte lova något.
Får jag kalla dig Daniel?
Ja, gärna.
Du har en spännande bakgrund, Daniel.
Från krigshjälte till agent till chef.
Och det handlar inte bara om begåvning eller intelligens.
Din berättelse handlar om uppoffringar.
Låt det här bli ditt nästa kapitel.
Det kan bli knepigt att reda ut Roxxon-härvan.
Det kommer att kosta tid och pengar.
Du kanske till och med förlorar några vänner.
Men belöningen, Daniel...
Typerna i Washington
älskar en hjälte, och de älskar en bra story.
Jag är ingen hjälte
och jag är inte här för att få material till min självbiografi.
Som jag sa
kommer vi att göra vårt bästa.
Men ha inte för höga förhoppningar.
Jag får väl hålla mina förhoppningar
på en realistisk nivå.
Chadwick-ranchen ligger 8 km bortom nästa floddal.
Jag känner att jag fått en riktig kick av dr Wilkes framsteg.
Väldigt spännande.
Absolut.
Jag tror inte att jag någonsin sett honom så
upphetsad.
Det där är farligt.
Om det är något du vill säga mig, mr Jarvis,
får du gärna prata klartext.
Nej.
Jag försökte bara småprata lite.
Behövs inte. Jag gillar när det är tyst.
Man fokuserar bättre då.
Uppfattat.
Det var en känsloladdad stund.
Jag lät honom kyssa mig.
Ja.
Och rodnade.
Ursäkta?
Du rodnade.
Jag tänker inte prata mer om det här, mr Jarvis.
Men vi hamnar i ett kvistigt läge
med Chef Sousa.
Vad för kvist?
Jag har lagt märke till att ni två har en speciell relation
av något slag.
Det här angår inte dig, mr Jarvis.
Och nu när hans förlovning slagits upp...
Tjuvlyssnade du på oss när vi pratade i skåpbilen?
Aldrig i livet!
Jag kanske råkade höra en mening eller två.
Om du antyder att jag är någon slags slinka
som leker med två män som jag högaktar...
Det menar jag absolut inte.
Men
du har fått ett plötsligt överskott
av beundrare.
Jag avundas dig inte.
Att välja mellan dr Wilkes bländande leende
och chef Sousas vackra ögon...
Sluta, snälla!
Jag var aldrig ute efter att uppmuntra mina
beundrare, som du kallar det.
Det bara blev så.
Du underskattar din attraktionskraft, miss Carter.
Jag är inte det minsta förvånad.
Men det är jag.
Jag vet inte vad jag ska ta mig till.
Stanna där.
Vem tusan är du?
Jag?
Jag är bara här för att avleda dig.
Va?
Jag hörde ett skott.
Det kom härifrån.
Här borta.
Bakom mig.
Rör er inte!
- Mr Jarvis... - Inte än.
De är nästan här.
Nu!
33-23-33.
- Jag täcker honom. - Se upp.
33-23-33.
Släpp era vapen!
33-23-33?
Om ni rör er en millimeter blir det det sista ni gör.
Vad gör vi nu?
Det finns bara en sak att göra.
Snabba på.
Är det här ett räddningsuppdrag?
Vilken trevlig överraskning!
Ana, säg till mr Jarvis att han har tur som har dig.
Jag ska meddela det.
Jag känner mig pånyttfödd.
För agent Carter och mr Jarvis
och att de återvänder helskinnade.
Var är Whitney Frost?
Vill du att jag ska berätta saker?
Efter att du gav mig det hopplösa uppdraget att hämta ett blodprov?
Om jag haft något val skulle du ruttna bort i fängelset.
Och ändå riskerar du ditt liv för att rädda mig.
Har någon förhört dig?
Din vän Vernon.
Vi snackade lite.
Hade ett härligt cocktailparty med sanningsserum,
och han hotade att dra ut mina tänder.
33-23-33.
Vad sa du till honom?
Ingenting alls.
Jag vet att jag skrev in rätt siffror.
33-23-33.
Skynda på, Peggy.
Om jag tar mig loss före dig
kan vad som helst ske.
Mår du bra?
Se upp med vad du frågar.
Jag har druckit så mycket vin att jag kanske svarar ärligt.
Om du vill prata
så ska jag ingenstans.
Tja...
När Edwin berättade om hans tidigare äventyr med miss Carter
ville han inte att jag skulle veta om hur farligt det var.
Ibland ljuger man för att skydda dem man älskar.
Ja.
Jag vet.
Jag saknar lögnerna.
Men idag har vi anledning att fira.
Nu när du är botad,
vad är nästa steg?
Det är problemet.
Jag vet inte.
Innan allt det här
fokuserade Isodyne helt och hållet på antimaterian.
Vi hade en tioårsplan för att förstå de grundläggande principerna.
Tio år?
Här sitter vi och gnäller och dricker vin för 400 dollar flaskan.
Ska vi gnälla medan vi dricker vin för 1 000 dollar flaskan?
33-23-33.
Vad har hänt med dig?
Vad har du tänkt göra med mig när det här är över?
Spärra in dig igen, så klart.
33-23-33.
Så du räddar mig så att jag kan dömas till döden?
Var inte så dramatisk.
Jag är realistisk.
Ett begrepp du borde lära dig mer om.
Du sticker ditt söta huvud i sanden
fast du vet vilken typ av män du jobbar för.
Som Vernon Masters.
Jag kan ta hand om Vernon Masters.
Det finns många som honom.
Har du någon aning om hur genomruttet SSR är?
33-23-33.
Din idealism förblindar dig, Peggy,
och den kommer att döda oss alla.
Frihet.
Koden till apparaten är 34-24-34.
Carole Lombards mått.
Idiotiskt nog knappade jag in Barbara Stanwycks mått,
33-23-33, vilket är en helt annan funktion.
Vad gör Barbara Stanwyck?
Det är självklart koden för
uppskjuten detonation.
Sex män. Ingen skymt av Whitney Frost.
De är helt utslagna.
Jag såg fram emot att roa mig lite.
Du är inte i stånd att roa dig.
Vad har de gjort med dig?
Jag sa ju att din vän Vernon var rätt hårdhänt när han förhörde mig.
Och ingen har förhört oss än.
Istället låste de in oss i flera timmar. Varför?
De kanske väntade på att miss Frost skulle återvända.
Det här är Whitney Frosts verk, inte Vernons.
Vad sa du till henne?
Peggy, du visste att det var en fälla.
Så klart.
Men den är inte gillrad för dig.
Gå. Fort!
Stopp! Ni gör olaga intrång.
Lämna området omedelbart,
annars kontaktar vi polisen.
Stopp! Ni gör olaga intrång.
Lämna området omedelbart,
annars kontaktar vi polisen.
- Sluta upp med vad ni sysslar med. - Tyst, lilla vän.
Ni har fem sekunder på er.
Fyra, tre, två...
Underbart!
Njut av julstjärneodlingen vid östra gaveln
och ha en underbar dag.
Isometrisk reglering av spillvärmen.
Stabilisering av kinetisk energi.
Mobila solpaneler.
Bygger han en palladiumkärna?
Han är ett sant geni.
Han slösar bort sin talang på att göra filmer.
Så synd.
Vad gör du här?
Dr Wilkes.
Senast vi sågs
var det en händelserik kväll, va?
Jag är imponerad.
Att du byggt allt det här själv.
Du är mycket speciell, dr Wilkes.
Är inte antimaterian fantastisk?
Den behåller sina grundläggande egenskaper, men påverkar alla olika.
Som oss två.
Vi är båda fascinerande på vårt eget sätt.
Peggy kommer strax tillbaka.
Vi har tid.
Vad händer om du kliver ur den här?
Tappar du din massa?
Vart tar du vägen om du inte är förvarad?
Vad jag babblar.
Det var inte därför jag kom hit.
Dina vänner har stulit något från mig,
och jag vill ha tillbaka det.
Vad gör du, dr Wilkes?
Sluta!
Du kan verkligen överraska, doktorn.
Du är dig inte lik.
Hurså?
Du är rädd.
Jag tänker inte ljuga.
Det där sved lite.
Hur gjorde du?
Ingen aning.
Känner du dig annorlunda?
Starkare?
Stick härifrån!
Du är starkare, dr Wilkes.
Du behöver inte den där inrättningen.
Men det varar visst inte?
Maskinen byggdes för att förvara antimaterian
som förvarar dig.
- Följ med. - Va?
- Jo. - Nej!
Jo. Vi behöver båda antimaterian.
Vi kan hjälpa varandra.
Vi kan hjälpa varandra förstå och kontrollera den.
Den går inte att kontrollera.
Ingen kan göra det.
Det är en destruktiv kraft.
Se bara vad den gjort mot oss.
Vi kan förändra världen.
Världen är bra som den är.
Är den?
Tror du verkligen att Isodyne anställde dig
för att du är så intelligent?
De anställde dig av samma anledning som de anställde Jane Scott.
En kvinna och en färgad man.
Vi är så marginaliserade,
i sånt desperat behov av bekräftelse,
att vi gör vad som helst för att få lite respekt.
Lättmanipulerade
förbrukningsvaror.
Enligt vad jag hört
anställde din man Jane Scott av en speciell anledning.
Men utan Isodyne
vad skulle du sysslat med?
Rengjort toaletter?
Putsat skor?
Har du någonsin känt dig
som en riktig man i det här landet?
Jag vill åstadkomma en förändring för folk som oss.
Såna som blivit ignorerade,
motarbetade och trampade på.
Min lilla Robin Hood.
En färgad vetenskapsman.
Det var det värsta.
Vakta din tunga.
Dr Wilkes.
Det här är min kollega, Joseph Manfredi.
Har du allt du behöver, gullet?
Inte allt.
Dr Wilkes kommer att göra oss sällskap.
Nej, det kommer jag inte!
Ta inte illa upp, doktorn,
men använd inte den tonen mot mig.
Om du tror...
Snyggt.
Ni har kommit till Stark.
Mrs Jarvis, det här är Daniel Sousa. Har de återvänt än?
Nej.
Och jag måste erkänna att jag börjar bli orolig.
Stanna där. Jag är på väg.
Akta fötterna.
Jag har honom.
Upp med honom!
Vill du leka hjälte, va?
Släpp honom!
Nej.
Nej, det behövs inte.
Vi är inga monster.
Det här angår inte dig.
Han kommer dö om du för bort honom.
- Han behöver... - Han behöver svar.
Och jag ska hjälpa honom att få dem.
Du kommer inte att komma undan.
Hon kommer hitta er.
Det tvivlar jag inte på.
Men jag kan sinka henne.
Vi måste dra.
Skynda.
Hur är det?
Hjälp!
Hjälp, snälla!
Vad har hänt?
Hon har blivit skjuten.
Konstapeln, här borta.
Agent Carter, SSR.
Jag har en fånge i bagageutrymmet.
Ignorera henne om hon försöker prata.
Och för Guds skull, öppna inte bakluckan.
- Hjälp henne. - Öppna dörren.
Ytlig andning, låg puls.
Miss, kan du höra mig?
Vad heter hon, sir?
Det var ett rån som gick snett. Hon träffades av en kula på nära håll.
Förbered för operation.
Ja, doktorn.
Ni måste tyvärr vänta här.
Hjälp mig, någon!
En polis har blivit skjuten.
Auerbach TEATERAGENTUR.
Herregud, chefen. Vad har hänt?
Mår du bra?
Haft en tuff natt?
Överraskade ett par rånare.
De vägrade gå snällt därifrån.
Brottsligheten i den här stan.
Ja, brottslighet.
Något nytt spår i Roxxon-fallet?
Inte ett dyft.
Jag tror inte vi någonsin kommer hitta ett.
Det vore verkligen tråkigt
för alla inblandade.
Vet du vad du behöver?
Lite semester.
Jag tar över SSR: s Los Angeles-avdelning tills vidare.
Tills du kommit på fötter igen.
Det behövs inte.
Jo, det tror jag.
Auerbachs teateragentur.
Det är agent Carter. Koppla mig till chefen, är du rar.
Ett ögonblick.
Det här är Vernon Masters.
Hallå?
De opererar fortfarande.
De vet inte ens om hon...